Senator

En senator var en individ som representerade en planet, ett system, sektor eller region i den Republikanska Senaten.

Skyldigheter
Det fanns ingen formell struktur på plats från Republikens sida för att senatorerna skulle göra vad de var utsedda att göra. Däremot hade ofta de lokala systemen speciella sätt att styra sina senatorer på. Populära sätt var att avsätta eller avrätta dem.

Rättigheter
En senator kunde föreslå en motion till utskotten en gång under varje år. När året tog slut för en senator avgjordes från fall till fall, för att undvika att alldeles för många oanvända motioner skulle samlas upp inför årets slut. Utskotten avgjorde sedan om motionen kunde föras fram till senaten, om de tillät revision av idéerna, eller om motionen helt skulle skrotas. Senatorer hade ofta stor glädje av att hålla sig väl med det utskott deras motion skulle hamna under, för att motionen antingen skulle gå igenom eller åtminstone tillåtas revision.

Ett vanligt sätt att skaffa sig fler motioner inför en viss period var att förhandla med utskotten om att få så pass lång revisionstid på en motion att den kom att överlappa nästa motionsperiod. Det fanns ingen övre gräns på hur lång tid utskotten tillät för revision, men oftast var de till slutet på den nuvarande motionsperioden. Det fanns ingen regel som sade att motionen behövde ha ens i närheten samma innehåll när de reviderats.

Motionsrätter kunde inte överföras mellan senatorer, men med tillräcklig övertalning kunde en senator oftast använda sin motionsrätt för att väcka någon annans fråga. Det fanns heller inga regler om vilka som skrev motionerna. Oftast var det jurister som anställdes för ändamålet.

En senators viktigaste uppgift var att rösta i frågor. Varje senator ägde alltid en röst, oavsett vilka resurser, rikedomar, eller folkmängd de representerade. I regionala frågor kunde senatorer uteslutas från omröstningen, med motiveringen att de ändå inte var relaterade till området.

Förmåner
En senator avnjöt en rad förmåner. De hölls ofta med chafför, eller åtminstone en tjänste-speeder, bostad i nära anslutning till senaten, och en lön på 5000 krediter per månad. Utöver det hade de frikostiga avtal för sjukvård, utbildning till eventuella barn och kunde lätt avskriva stora summor för representation som sedan ersattes av staten. De var däremot förväntade att lämna in en tydlig bokföring av sådana utgifter, komplett med kvitton för att undvika fusk.

Utöver detta hade senatorer oftast ett omfattande och lönsamt avtal med sina regioner som ogärna såg att någon annan mutade dem. Trots detta kunde de flesta senatorer lätt skaffa sig andra 'gåvor' och välbetalda 'deltidsjobb' ifrån diverse lobbyistgrupper. Många mutor skedde givetvis även under bordet.